Metalopolis již 20 let pravidelně přináší informace a články převážně související s metalovou hudbou. Často však zavítáme i do jiných než metalových anebo vůbec hudebních oblastí a nezřídka tak nabízíme i obsah mimo hlavní záběr našeho webového magazínu.
Ak sa povie brutálny death metal z Holandska, tak mi ako prví zídu na um DISAVOWED, PYAEMIA, ARSEBREED, KORPSE, staršie veci od PROSTITUTE DISFIGUREMENT, BRUTUS boli neľudskí až tak, že texty mali v holandčine, a ak by sme išli hlboko do minulosti, tak vo svojej dobe boli BDM aj prvé albumy od SINISTER. Tých by bolo možné považovať za priekopníkov subžánru v Európe, po ktorých prišli DERANGED, INFERNAL TORMENT a podobne. Bolo ich pochopiteľne oveľa viac, napríklad tu na česko-slovenskej scéne predstavujú demá AGONY CONSCIENCE, DEFLORACE či ERYTROSY materiály plne schopné porovnávania s dianím „vonku“.
Vrátim sa ku kolektívu, ktorého názov sa tu objavil ako prvý. Amsterdamskí DISAVOWED vznikli v roku 2000 a už v tom nasledujúcom prišli s debutom „Perceptive Deception“. Ten poslucháča rozbil na súčiastky v priebehu úvodnej unikátnej explózie „Rhizome“ a celkovo priniesol absolútne nekompromisný a nemilosrdný brutal death, v ktorom sa prevažne v zúrivých tempách diali netuctové riffy doplnené zhubným vokálom Robbeho Koka. Niektorí recenzenti mravčali nad jeho jednodimenzionálnosťou, za mňa fajn, dojem, že vám ktosi vybombardoval mozog, sa takto dostavil veľmi rýchlo.
Sviežim vetrom bola aj textová stránka DISAVOWED, filozofické témy, povaha človeka, evolúcia, psychológia a podobné záležitosti, na ktoré treba mať kadečo naštudované, v žánri neboli a nie sú každodennou záležitosťou a koncert, na ktorom vám nenápadný holohlavý chlapík s veselým výrazom buráca jednu „prednášku“ za druhou bol niečím, na čo sa nezabúda. Kvôli zdravotným problémom pôvodného bubeníka bolo treba na dvojku „Stagnated Existence“ čakať šesť rokov a už aj tú nabubnoval Romain Goulon, jeden z veľkých pojmov deathmetalového bubnovania, s ktorým sa môžete stretnúť v dvojcifernom počte projektov. Novinka patrí k dielam, ktoré sú hneď na prvé vypočutie skvelé, len už neohromia tak ako debut a plne ich doceníte niekedy až po rokoch.
Ak sa niekomu šesť rokov medzi nahrávkami zdalo neznesiteľne veľa, pri čakaní na trojku mohol zažívať hádam aj ozajstné utrpenie. Našťastie mu už stačí vydržať len do 31. júna, kedy vychádza „Revocation Of The Fallen“. Prečo skupina, ktorá na scéne patrí medzi pojmy, zakotvila po trinástich rokoch práve u indonézskeho vydavateľstva, je tak trochu záhadou, ale Brutal Mind presahujú regionálny rozmer súostrovia v južných moriach a nakoniec, kto sa dnes už čuduje tomu, že napríklad ORIGIN a viacero iných veľkých mien vydávajú v Poľsku, jednu zo súčasných vydavateľských veľmocí pre rôzne extrémne metaly z celého sveta nájdete v Indii a „firemní hráči“ si vcelku pochvaľujú.
DISAVOWED na rok 2020 nachystali desať skladieb za 33:48 a k jadru zostavy Robbe, Gerben a Nils aktuálne pribudli gitarista Daniel van der Broek a „nějakej Turek, co žije v Rumunsku“ zasadol za biciu súpravu. Nuž, Septimiu turecké meno nie je v žiadnom prípade, rímske nielen cisárske mená ako Traian, Ovidiu, Hadrianu, Octavian a podobne sú obľúbené v Rumunsku, ktoré sa k tradícii cisárskeho Ríma hlási v súčasnosti možno najviac zo všetkých krajín. A rumunskí hudobníci sú na scéne celkom vychytení, Septimiu Hărşan, „domáci“ v BDM kapele NECROVILE, hral donedávna napríklad aj v PESTILENCE.
„Revocation Of The Fallen“ je synonymom pre prvotriedny brutal death metal, ktorý je predpisovo drviaci, vyhladzovací a neľútostný, a zároveň technicky vypracovaný a vybrúsený do detailov. Po dvadsiatich rokoch na scéne už DISAVOWED nestavajú na prevládajúcej naklepanej rýchlosti, hoci blastových pasáží je stále toľko, že nikto sa nemôže sťažovať. Guľomety od začiatku do konca, ktorých typickým príkladom je nesmrteľná „Rhizome“ z debutu, už netvoria, skôr by som povedal, že novinka je prirodzeným vyústením nenásilného vývoja k väčšej variabilnosti čo sa týka stavby kompozícií. Ani predošlé albumy neboli v štýle „všetky skladby podľa jedného kopyta“, tu však obzvlášť dobre počuť, že išlo o skĺbenie žánrovej čistoty, vlastného ksichtu a zároveň toho, aby sa tvorcovia vyhli stereotypom a rutine. Podarilo sa to na jednotku. Čo skladba, to trochu iný pomer náklepov, „pochodov“, pomalších, drviacich či polámaných pasáží. V niektorých gitarových nápadoch nájdete toľko „tradície“, až vám dôjde, že títo Holanďania sa – nakoniec, ako stovky iných – učili aj od CANNIBAL CORPSE, a inde sa zase harmónie naťahujú o priestor s technicky náročnými figúrami.
Napriek tomu nikde nevzniká dojem „akademicky chladnej exhibície“, na to sú DISAVOWED proste príliš BDM. Pokiaľ ide o rytmiku, Septimiu je talent, ktorý sa s bicími hrá a zároveň sa drží podstaty. Nils s basou predvádza vyslovene umelecké kúsky, je radosť sledovať ho, kedykoľvek sa ocitne v priestore, kde nemusí tlačiť na pílu, počuť rôzne technické a atmosférické fígle, fúzovanie kovu smrti s vplyvmi mimo metalu, pričom všetko nakoniec zapadá do vysoko extrémne metalovej nahrávky. Tú svojím prejavom korunuje vokalista Robbe K., ktorý sa s výnimkou revaných zverských výkrikov drží svojho originálne vypestovaného growlu, variujúceho ponajviac podľa frázovania, trochu sa líši tam, kde miesto hrnutia ťahá, a vďaka tomu je jeden z deathmetalových albumov roka kompletný.
1. The Process of Comprehension
2. The Enlightened One
3. Revocation of the Fallen
4. Imposed Afterlife
5. Deformed Construct
6. Therapeutic Dissonance
7. Defractured in Contemplation
8. Egocentric Entity
9. The Inevitable Outcome
10. Facing the Singularity
Diskografie
Revocation of the Fallen (2020) The Enlightened One (2020) Stagnated Existence (2007) Perceptive Deception (2001) Point Of Few (demo) (2000) Plateau (demo) (1998)
DALŠÍ INFORMACE
Vydáno: 2020 Vydavatel: Brutal Mind Stopáž: 33:38
DISAVOWED sa s novinkou vracajú po trinástich rokoch. Oplatilo sa čakať? Ak je BDM skratkou pre váš „rodný kraj“, tak rozhodne áno.
Návrat k plnšiemu zvuku skreslených gitár na vlnách pohodovej melanchólie s charizmatickým vokálom funguje opäť dokonale. Nahrávka nabitá celým spektrom emócií s fantastickým zvukom exceluje vo všetkých rozmeroch post doom/rock žánru.
Metalcore vo veľmi šťavnatej podobe! Keith Buckley, frontman pradávnych a už žiaľ nefunkčných EVERY TIME I DIE a jeho nové pôsobisko v prekvapujúco výraznej forme. Toto sa podarilo v každom jednom ohľade.
Doposud jsem se s tvorbou libereckých spíše míjel a vlastně ani nevím proč. Ty ozvěny starších LVMEN, festival emocí a hůře definovatelná těžká atmosféra dělají z nahrávky pro mě velmi chutné sousto. Jdu se zavrtat pod její povrch => další poslechy nutné!
Stoner / doom / heavy metal tradičního ražení a s "čarodějnicí" za mikrofonem není už žádné unikum. Vlastně ním není ani nová deska amerických CASTLE. Přesto však nahrávka nabídne příjemnou společnost těžký kytarových riffů a (před)pekelných melodií.
Švédská rodinná kapela se příliš nenechává svazovat žánrovými mantinely. Minule to bylo laděno hodně do folku. „Lullaby“ oživuje taneční rytmy postavené na power metalovém podkladu. Opět velmi dobré, jen je škoda, že je to pouze singl.
Jude Law jako sebedestruktivní lovec amerických nácků v temném a tvrdě tenzním thrilleru podle skutečných událostí. Australan Kurzel se s tím nesere a ve filmu, který nejvíc připomíná Sicario či Wind River, zobrazuje zrůdnost i svůdnost US fanatismu.
Zasloužený trest pro ty, kteří Todda Phillipse pasovali na Spasitele komiksu. Nesoudržná slátanina selhává ve všech žánrech, o než se pokusí, svou naivitu každopádně skrývá agresivní temnou introspekcí, která je ještě legračnější než ten psychomuzikál.